Hallå ja? Är det herr Liepa? Ja det här är Magnus Björk ...
chef för polisen i Ystad.
Ja, vi är ... Vi har ...
Ett ögonblick.
- Är den borta? - Ja.
- Är du major? - Ja. - Betyder det att du hör till armén?
- Nej, jag är polis. - Ja, men ...
Baiba, min hustru, skulle tycka om den här.
Rött är hennes favoritfärg.
Det är ... Vi kallar det hovmästarsås. "Hovmästarens sås".
Det är olja, senap, socker, dill och kryddor.
- Är det här båten? - Ja. Varför båten?
Det är ett maffiatrick.
De placerar sina offer i en båt ...
och låter den driva till kusten så att alla kan se den, som en varning.
Men den här båten drev tydligen åt fel håll.
Jag åker härifrån idag, men jag pratar med dig senare. Okej?
Nyheterna vi får från Baltikum är mycket motsägelsefulla.
- Hur är situationen, politiskt? - Motsägelsefull.
Tycker du om maten?
Ja, jag är ganska van vid det skandinaviska köket.
Baiba, min fru, har släkt i Danmark.
Hon har studerat danska vid Århus universitet. Hon är översättare.
- Så hon talar danska? - Ja, det är vad hon säger iallafall.
- Ett fax till dig, från någon kallad Mikelis. - Mikelis. Bra. Mycket bra.
- Är det angående vårt fall? - Nej. Det är ett annat ... fall.
Något jag har jobbat med under de senaste tio åren.
En del ouppklarade saker från det förflutna för att ge upplysningar om nuet.
Jag kallar det mitt testament.
Jag tycker om din fars målningar.
Min far vill ge den här till dig.
Du kanske vill åka till hotellet nu?
Charmig gammal man, din far. Och en bra målare.
Det skulle jag inte säga.
Nej, jag sa det. Dessutom är han den enda far du har, och han har inte lång tid kvar.
God natt.
Underbart.
- Ja. - Caruso.
Det är Jussi Björling.
Just det, Björling. Mycket bra.
Korvstroganoff.
- Låter intressant. - Jag trodde det var ryskt.
- Biff Stroganoff. - Med korv?
Ja, KGB.
Polisen, militären, justitieministeriet ...
och regeringen.
Och skuggan av Stalin vilar över det.
Intressant.
Så enkelt är det inte i verkliga livet.
Din taxi är på väg.
Dina statshemligheter.
Om ni någonsin hittar båten, så måste ni meddela mig om id-numret.
Ja, självklart.
Jag har en liten present till din fru.
Ja, Baiba.
- Adjö, Kurt. - Adjö.
Den här vägen.
Ja. Och detta är Jan Blom.
Sergeant Zids. Jag kommer vara er chaufför under er vistelse här.
Riga-vykort? Var kommer ni ifrån, herrn?
- Sverige. - Snälla, Riga-vykort. Tjugo kronor.
- Nej. - Inga vykort? Kaviar?
708 ... 707.
- Det kan finnas mikrofoner. - Är du major Liepas hustru?
Nej, en vän till Baiba.
När telefonen ringer och någon frågar efter herr Eckers ...
då är det ett hemligt tecken.
Säg bara att det är fel rum och lägg på.
Sen tar du hissen ner till andra våningen.
Gå runt hörnet och genom korridoren. Det finns en smal trappa. Ta den.
Den leder till baksidan.
- Men varför? - Eckers. Kom ihåg det.
Snälla, lita på oss.
Jag är överste Putnis.
Och detta är överste Murnieks.
Det är vi två som försöker lösa det tragiska mordet på major Liepa.
- Välkommen till Riga och Lettland. - Tack.
Vi är tacksamma för att ni har kommit hit för att hjälpa oss.
Ursäkta mig. Min engelska är inte bra.
Vi förstår dig bra.
Vi tror att det kan finnas ett ...
... samband mellan major Liepas vistelse i Sverige och mordet.
När han var i Sverige, sa han något, berättade han något för er ...
som skulle kunna vara en ledtråd till varför han mördades?
Nej, egentligen inte.
Han talade om drogerna och det ökande antalet amfetaminfabriker i Östeuropa.
Och han talade om flyktinghandeln.
Han var övertygad om att de två männen i båten hade fallit offer ...
... för en sammandrabbning inom maffian.
Inget annat?
Han lämnade inga papper i Sverige?
Nej, varför skulle han?
- Nämnde han några namn? - Nej, bara de två offren.
Zids tar er till ert hotell nu ...
och ikväll är ni bjudna hem till mig på middag.
- Klockan åtta. Passar det? - Ja, tack så mycket.
Mycket vänligt av er.
Som jag sa, så fattade vi alla tycke för Karlis Liepa. Han var verkligen speciell.
Ja, med sina cigarretter.
Ibland försvann han bakom röken. Och hans gamla ...
- Portfölj. - Portfölj, just det.
Ja, vi saknar honom. Visst.
Och hans röda mapp där han förvarade sina hemligheter.
- Mer konjak? - Ja, tack.
God natt, herrn.
- Hörde jag musik? - Det är en nattklubb.
- Erotisk show, en trappa ner. - Tack. God natt.
Nej tyvärr, fel nummer.
Baiba Liepa, är hon här?
Bakhuvudet var krossat.
Är ni nöjd med det ni har sett här?
Nej, inte alls om jag ska vara ärlig.
Han hittades här, men dödades han här också?
- Vi tror det. - Av vilken anledning?
Med all respekt, mina herrar, så skulle jag vilja se alla era rapporter ...
från obduktionen, era undersökningar, härifrån, foton ... allt ni har.
- Är det möjligt? - Tja, det är en hel del ...
men naturligtvis kommer vi att översätta det åt er.
Men det tar dagar, kanske veckor.
Det är inte nödvändigt. Min kollega här läser ert språk.
Vi har diskuterat den röda mappen som ni nämnde igår.
Vi har anledning att tro att Karlis Liepa var inblandad i en ...
mer eller mindre privat utredning.
Och att den här mappen kanske kan innehålla lösningen på mordet.
Men vi har inte hittat den. Varken i hans hem eller här på hans kontor.
- Ni kanske vet var den är? - Nej.
Tja, kanske gjorde han det. Den skulle kunna vara i hans skrivbord på mitt kontor.
Kan ni se efter? Det är mycket viktigt för oss.
Ja, självklart.
Jag har bokat ert flyg tillbaka. Det går imorgon bitti.
Innan vi åker tillbaka, skulle jag väldigt gärna vilja träffa major Liepas fru.
Hennes man var högt respekterad av mina kollegor.
Det är en strikt social angelägenhet.
Bara för att visa henne ... ni vet, vår sympati.
Jag är ledsen. Hon är bortrest över helgen. En annan del av landet.
Så synd.
- Bara en dag till då. - Visst, inga problem.
Jag tror att den här tillhör dig.
Vykort? Snälla, mycket intressant. Peter Paul-kyrkan.
Det är konsert idag. Klockan fyra.
Kanske är detaljerna i vår utredning ...
mindre viktiga för er nu, men överste Murnieks har något att visa er.
- Hans namn är Gulbis. - Han dödade honom.
Jag hoppas vi inte blev förföljda.
Karlis sa att du var en bra polis.
Det är Inese lägenhet.
Nej hon stannar där nere. För säkerhets skull.
Känner du dig, vad heter det ... obekväm?
Obekväm?
Du kan leta i arkivet.
Polisens arkiv.
Det är det enda stället. Han måste ha gömt papperna där.
De har en mapp om mig.
Karlis har kanske gömt sina papper i min mapp.
Det är den sista möjligheten för vi har letat på alla andra ställen.
Sanningen. En sanning för den tid som han var säker på skulle komma.
En tid när det var möjligt att avslöja vad som egentligen hände under ockupationen.
Jag kan inte hitta något socker.
Jag är ledsen att jag inte var där när du träffade Gulbis.
Varför skulle de tro det?
Gulbis kan inte ha mördat min man.
Vi måste till arkivet. Du är den enda som kan komma in.
Du kan inte åka hem. Du kan inte åka hem nu.
Du kan komma tillbaka som turist.
I vårt land kan man dö om man talar, och man kan dö om man tiger.
Allt vi vill ha är sanningen och friheten att leva som vi vill.
Är det för mycket begärt?
Vi ordnar ett nytt pass. Vi har vänner i Sverige som ...
- Trevlig resa. - Tack.
Kan ni översätta?
- Men ... - En trappa upp.
Utmärkt. Har ni tid?
- Ja, kanske ett par minuter. - Då går vi.
Goddag. Jag heter Baiba Liepa. Jag var gift med Karlis Liepa.
Goddag, fru Liepa. Jag heter Kurt Wallander. Det här är min kollega Jan Blom.
Han talar ert språk så om ni föredrar att prata lettiska så är det okej.
Jag talar danska, så vi kan gå över till skandinaviska.
Nej min man talade aldrig om sitt arbete. Han höll sig till sin tystnadsplikt.
Han var en man med hög moral.
Ja, det var han.
Kan ni inte komma tillbaka?
- Hur är det med Baiba? - Hon kommer att bli mycket glad av att se dig.
- Och Gulbis? - Fortfarande i fängelse.
- Du har varit här. - Ja. - Då vet du var du ska.
- Jag måste gömma bilen. - Är Baiba här?
Nej, hon måste vara försiktig. Hon är under bevakning.
Vi är mycket tacksamma över att du har bestämt dig för att hjälpa oss.
Ja, om jag kan.
- Ursäkta, skulle ni vilja köpa något? - Nej.
Några medaljer. Jacka med medaljer. Mycket fina medaljer.
Du kanske vill köpa kaviar? Inte dyrt. Tio dollar.
Jag trodde du var död.
Du får aldrig glömma det.
Om vi glömmer det så ... Så är vi inte längre människor.
Han litade inte på någon.
Inte vad jag kan minnas.
Det var hans assistent.
Jag vet inte. Jag måste tillbaka till universitetet innan de saknar mig.
Jag ska hitta honom.
Han sa att han inte kunde ta risken att gå in i arkivet.
Han är inte ... auktoriserad.
Jag har ritat en karta.
Här är fem nycklar.
Efter den första dörren bör det inte vara några problem.
När du har passerat den första dörren, bör du enkelt nå dörr B och C.
Det största problemet kommer efter dörr D, eftersom det finns en vakt ...
och jag vet inte om jag kan hålla honom borta längre än, säg, 20 sekunder.
Det står att jag är gift med Karlis Liepa, att jag har fått parkeringsböter en gång ...
och att jag har beviljats visum till Danmark.
Det är allt.
Det är du.
Varför?
Hundra procent.
Boris, förstås. Karlis gav honom tavlan som han fick av din far.
Boris Simonoff. Karlis höll sig för sig själv, men Boris stod honom nära.
De spelade alltid schack med varandra.
Han är präst i Citadelle-kyrkan.
Nej, det skulle Boris ha berättat.
Jag tror inte att det ger någonting.
Jag ska se till så att han vet att du kommer.
Vi kan inte träffas här igen.
Den risken kan vi inte ta.
På marknaden i närheten av centralstationen.
Gatan intill klockan ett.
Om jag kan kan komma ifrån.
Klockan halv sex, samma plats.
Kyrkan är lätt att hitta. Du tar linje 4 till Pardagova.
Jag är Boris Simonoff.
Nej, han har inte gett mig några papper.
En gåva av Karlis. Jag är ledsen min vän, inga papper, ingenting.
Han var en bra man, jag saknar honom. Han sa att hans Gud inte var min Gud ...
men jag vet att min Gud var hans Gud.
Ja, jag saknar honom.
Och han nämnde ingenting om sin utredning?
Självklart gjorde han det. Men han berättade ingenting för mig. Jag är ledsen.
Tack så mycket. Hej då.
Hittade du något?
Ge mig nyckeln. Jag vet var vi ska gömma den.
Då mördar de Gulbis.
Murnieks.
Zids.
Jag måste säga att ni är en besvärlig person att skydda, herr Wallander.
Så Murnieks dödade Liepa?
Ja. Inte personligen. Jag är säker på att det var hans sergeant Zids.
Men på Murnieks direkta order.
- Vi har förstått att ni har den röda mappen. - I en förvaringsbox på järnvägsstationen.
Ni är en mycket skicklig polisman, herr Wallander.
Se upp!
Men ganska naiv.
Jag är ledsen att det måste bli så här.
Men jag var tvungen att få veta vad Putnis sa.
Vi är oerhört tacksamma för det ni har gjort för oss alla.
För oss, men särskilt för Lettland.
Med hjälp av Karlis Liepas dokument, kan vi börja få bort det onda.
Det kanske inte är ett starkt ljus, men det verkar komma från slutet ...
på denna mycket långa tunnel.
Det är bara 400 kilometer mellan Riga och Stockholm.
Vad tror du själv?